ABG » 12 грудня 2010, 13:22
Перша згадка про запорізькі печатки датується 1576 р., детальний опис цієї пам’ятки зробив гадяцький полковник Г. І. Грабянка: «Сей напечати Малороссийской войсковой герб, то есть воин в ковпаку перекрывленном, на плечах мушкет, а при боку шабля и козацкий рог с порохом кули меючий…» [13) Летопись Григория Грабянки. Киев, 1854. С. XXIV]. Рукопис літопису Г. Грабянки не зберігся, в його численних копіях зазначається, що на початку твору перед «Віршем на герб Малоросійський» була зображена гетьманська печатка, але в списках її малюнок, на жаль, не подається, тому ідентифікувати її не можливо.
До нас дійшли в оригіналах печатки (матриці й прикладені до документів) гетьманів К. Косинського, Г. Лободи, С. Кішки, Г. Василевича, Г. Крутневича, П. Сагайдачного, М. Дорошенка, А. Гавриловича, Т. Онушкевича, І. Караїмовича, Б. Хмельницького (4 типи), І. Виговського, Ю. Хмельницького, П. Тетері (2 типи), П. Дорошенка, Д. Многогрішного (2 типи), І. Самойловича, М. Ханенка, Я. Сомка, І. Брюховецького (2 типи), І. Мазепи (2 типи), І. Скоропадського (3 типи), П. Полуботка, Д. Апостола, К. Розумовського (3 типи). До гетьманських печаток тісно примикають сфрагістичні знаки Генеральної військової канцелярії (1724–1764 pp.), часто поєднуючись з ними й аналогічними зображеннями, й написами, а головне — функціональним призначенням. Канцелярія була центральним виконавчим органом у системі гетьманського управління, там готувалася основна частина документів. Головним оберігачем державної печатки України був генеральний писар Війська Запорозького.
Військові козацькі печатки за своїми функціями й зовнішніми ознаками повністю відповідають основним критеріям державних печаток.
По-перше, статус державної печатки їм належить за рангом тих документів, до яких вони прикладені. Ними скріплялися послання Війська Запорозького до польських королів, московських царів, турецьких султанів, російських воєвод, канцлера й коронних гетьманів Речі Посполитої, інструкції козацьким послам в іноземних державах, універсали та інші документи гетьманської адміністрації.
По-друге, на всіх без винятку печатках Запорозького коша, гетьманів і Генеральної військової канцелярії наявний герб Війська Запорозького — козак з мушкетом на плечі й шаблею, відомий з детального опису печатки, наданої козакам у 1576 р., та з репродукції у книзі ректора Київської братської школи Касіяна Саковича «Вірші на жалостный погреб зацного рыцера Петра Конашевича Сагайдачного, гетмана Войска Запорозкого», виданій у 1622 р. [14) Киевлянин. Киев, 1850. Кн. 3. С. 120]. Цей герб з невеликими змінами й доповненнями проіснував понад 200 років. Він наявний на кошових печатках Запорожжя, на сфрагістичних знаках гетьманів Лівобережної і Правобережної України (від Г. Лободи до К. Розумовського), на печатках Генеральної військової канцелярії. Герб був обов’язковим компонентом державних печаток, у зображеннях інших козацьких сфрагістичних пам’яток він відсутній.
Своєрідний статус мали сфрагістичні пам’ятки Нової Січі (1734–75 pp.), які відомі в чотирьох варіантах. На них представлений традиційний козацький герб із незначним доповненням — зображенням списа (піки), вертикально встромленого у землю («воина бодрствующего знаменующим», як говорилося в одному з козацьких документів). У напис включено слово «низового». Слід і нагадати, що в середині XVIII ст. центр козацької державності вже давно перемістився на Гетьманщину і Запорозька Січ не займала провідних позицій у державотворчих процесах. Однак, запорожці не визнавали цих історичних реалій, тому застосування традиційного козацького герба на печатках Низового війська було одним із проявів їхніх претензій на провідне місце у державницькому житті України. Насправді ж печатки низових козаків втратили функції державних клейнодів, це перехідні знаки від державного до адміністративного управління, затверджені ними документи мали місцевий статус і не виходили за межі Нової Січі.
По-третє, хоч ініціатива виготовлення печаток здебільшого належала гетьманам і кожен з них намагався мати свій власний сфрагістичний клейнод, але відомі випадки використання печаток попередників. Наприклад, печатку гетьмана М. Дорошенка з 1627 р. застосовував Т. Онушкевич в 1636 р. та І. Караїмович в 1638 р. Печаткою Б. Хмельницького (тип 4) затверджували документи І. Виговський (1657–1659), Ю. Хмельницький (1660–1662) та П. Тетеря (1663). Печаткою Д. Многогрішного з 1670–1672 pp. користувався І. Самойлович в 1672–1677 pp., печатку Д. Апостола з 1732 р. уживав К. Розумовський у 1761 р. [15) Крип’якевич І. З козацької сфрагістики. С. 5–12; Ситий І. Невідомі печатки... С. 3]. Слід зауважити, що вони мали і свої окремі урядові печатки. Дослідник козацької сфрагістики П. Сас у ґрунтовній праці «Герб Війська Запорозького: із минулого в сучасне» (К., 2010) зазначає, що в 1620–1630-ті роки Військо Запорозьке для затвердження документів вживало одну матрицю (від гетьмана Я. Бородавки 28 квітня 1621 р. до І. Караїмовича 23 лютого 1638 р., С. 96–97). Отже, печатки гетьманів були символами козацьких урядових інституцій.
По-четверте, на нашу гадку, традиція застосування печаток Запорозького Війська мала ще одну характерну ознаку державної сфрагістики, а саме — простежується притаманна й багатьом іншим країнам практика використання Великої і Малої печаток.
- Приєднані файли
-
![Havrylenko4.jpg](./download/file.php?id=3103&sid=58757fe0e5cb0e70dedac24191079f23)
- Печатка Д. Многогрішного, 1664 р.
- Havrylenko4.jpg (16.17 Кб) Переглянуто 30048 разів